BAKINGEMAS PILS
-Lūdzu. -Skaidrs!
Visiem iekāpt! Visiem iekāpt!
KARALISKAIS PASTS
DAUNTONAS ABATIJA
PAGALMA DURVIS
-Labrīt. -Šodien īpaša vēstule.
Pasaulīt!
Kas tur ir?
Gribētos uzzināt?
Tikko atveda, milord.
No Bakingemas pils.
Debestiņ.
Jaunās cūkas jānovieto kūtī.
Jātaupa, līdz atmaksāsies ieguldījumi fermās.
Un jāieplāno jumta labošana.
Tas nelīdzēs ietaupīt.
Kas tur ir?
Karalis un karaliene apmetīsies pie mums.
Ko? Jorkšīras apmeklējuma laikā?
Tieši tā. Uz vienu nakti.
Pārnakšņos Dauntonā un brauks uz balli Hārvudā.
Kamēr viņi būs šeit,
ciemā norisināsies Jorkšīras huzāru parāde.
Vai ir kaut mazākā iespēja, ka Henrijs atgriezīsies?
Šaubos. Nosūtīšu telegrammu.
Čikāgā ir automobiļu izstāde,
tās apmeklējumu viņš neatcels.
Tom, jūs neļaujat vaļu sajūsmai.
Jūsos ieskanējusies īru patriota balss?
Zinu, ka mani uzskati jūs uzjautrina.
Sūtīs noskaidrot,
vai Petmora kundze nav krievu spiedze.
Paziņosiet apakšstāvam, Berov?
Aprunāšos ar viņas gaišību.
Jā, milord.
Pusdienas karaļpārim, parāde un vakariņas?
Man būs jāapsēžas.
-Un kā ar Brensona kungu? -Kas ir ar viņu?
Viņš ir republikānis, vai ne?
Kad Kārsona kungs atkal apciemos mūs,
lai neviens to vārdu nepieminētu.
Piekrītu Brensona kungam. Man arī netīk karaļi.
Laikam tas arī mani padara par republikāni.
Vai angļiem tas nav atļauts?
Divas nedēļas, lai sagatavotos? Apžēliņ.
Tas ir liels gods.
Nudien. Ja es ko zinu par karaliskajām vizītēm,
mēs vienā laidā pārģērbsimies.
Esmu šo to sapirkusi, tas ir labi.
Hendlija-Seimūra kundze man šuj balles kleitu.
-Būs jāpasteidzina. -Lai sūta šurp.
Un kā vispār klājas?
Zināt jau.
Šodien pusdienas 30 personām,
vācam ziedojumus glābšanas laivām.
Vai arī rīt?
Vienalga, ziedojumi kaut kam.
Izklausās, ka biznesā viss pa vecam.
Uz drīzu tikšanos, dārgā.
Varu atnest no pils dārzeņus, cik uziet.
Man patīk būt nodarbinātam.
Kā namā uztvēra jaunumu?
Deizija dzied "Marseljēzu".
Nekādu pārsteigumu.
Kas vainas? Man likās, ka būsi apmierināts.
Es esmu apmierināts.
Tāda vizīte ir liels gods.
Dauntonā ieradīsies karaļa un imperatora ģimene,
viņi apmeklēs šīs puses ievērojamākos namus.
Blenemu, Četsvortu, Arundelu.
Vai Berova kungs zina, kas būs nepieciešams?
Kā lai tas iespaidotu tevi?
Tu vairs neesi dienestā.
Ej pusdienot, es iešu atpakaļ.
Labi, ser. Lūdzu.
Būs ļoti labi. Paldies.
Jūsu majestāte, lēdija Begšova.
Labi.
Kad viņi atnāks, mēs iesim uz 1844. gada istabu.
Apsēdieties.
Esmu saņēmusi Jorkšīras brauciena plānu, kundze.
Jā. Tas ir tikko pabeigts.
Šķiet, mums patiks.
Nezināju, ka apmetīsimies Dauntonas abatijā.
Tikai uz vienu dienu.
Tur notiks parāde un pusdienas,
tad dosimies uz Hārvudu pie princeses Mērijas.
Varbūt man labāk uzreiz doties uz Hārvudu.
Lords Grāntems ir mans brālēns,
un abām ģimenēm ir... domstarpības.
Vai arī radīsies, ja es turp aizbraukšu.
Kas gan varētu izraisīt šīs domstarpības?
Lorda Grāntema māte uzskata,
ka viņas dēlam jākļūst par manu mantinieku.
Vecajai lēdijai Grāntemai grūti iebilst,
cik man zināms.
Tieši tā, kundze.
Taču viņiem jāzina, ja cerības nepiepildīsies.
Kaut es zinātu, kas viņiem garšo, -
vienkārši vai izmeklēti ēdieni.
Nespēju iedomāties, ka viņi vēlēsies ko vienkāršu.
Vai tādiem kā viņi netīk mērces un krēmi,
un krēmā sakultas augļu sulas?
Tādiem kā viņi? Viņš ir Anglijas karalis.
Viņi ir vienīgie pasaulē. Tādi kā viņi!
Neieplānojiet par daudz.
Uzzināsim, ko no mums gaida.
Es zinu, ka no manis gaida ēdienu.
Deizij, mazāk filosofijas, vairāk darba.
-Pudiņš gatavs? -Jā.
Izņem no krāsns suflē, kamēr atrodu brilles.
Šo valsti vajadzētu sapurināt.
Tev vajadzētu kandidēt parlamenta vēlēšanās.
Kāpēc ne? Lēdijai Astorai tas izdevās.
Pavāres palīdzei no Jorkšīras jāiet viņas pēdās.
-Ir jālolo lieli sapņi. -Vai tu tādus lolo, Endij?
-Neesi taču apvainojusies? -Kāpēc tu tā saki?
Tu vairs nerunā par laulībām.
Apprecēsimies, kad būsim gatavi, ne agrāk.
Redzi, es esmu gatavs.
Nes augšā, pirms sakrītas.
Moda Begšova ieradīsies Dauntonā?
Jā, kā karalienes galma dāma.
Žēlīgā debess.
Par ko jūs tā brīnāties? Kas viņa ir?
Jūsu tēva māsīca.
To apspriedīsim vēlāk.
Nevajag radīt neveiklu situāciju.
Kā viss notiek?
Mērija visu pārzina.
Ar pūlēm. Ir tik daudz darāmā.
Ko tie vīri mērīja zālājā?
Viņi būvē karalienei parādes troni.
-Interesanti. -Drīzāk velta naudas izšķiešana.
Atkal jau.
Vai tāda nav monarhijas būtība?
Rotāt tautas dzīvi ar diženumu un spožumu?
Citējot Tenisonu:
"Krietna sirds ir pārāka par kroņiem,
vienkārša ticība - par normaņu asinīm."
Nodrāztu frāžu pietiks visam vizītes laikam?
Ja nepietiks, vērsīšos pie jums.
Paldies, Berov.
Jūs taisījāties pastāstīt par lēdiju Begšovu.
Viņa ir jūsu attāla māsīca?
Nē. Viņas tēvs bija mana vectēva brālis.
Kāpēc tad neesmu par viņu dzirdējusi?
Tāpēc, ka viņa ir norobežojusies no ģimenes.
Vai jūs zināt iemeslu?
Iespējams.
Manuprāt, viņa grib apkrāpt jūsu tēvu
un laupīt viņa likumīgās tiesības uz mantojumu.
Viņai nav bērnu.
Jūsu tēvs ir viņas tuvākais radinieks.
Neļaušu viņu iesaistīt mulsinošās sarunās.
Jūs ko perināt. Redzu acīs Makjavelli skatienu.
Makjavelli bieži tiek vērtēts par zemu.
Viņam bija daudz vērtīgu īpašību.
Kaligulam tāpat, bet ne visas bija patīkamas.
Ko jūs perināt, vecomāt?
Ideāli būtu,
ja Moda jūsu tēvā saskatītu dēlu,
kura viņai nekad nav bijis.
Un kļūtu par māti, kuras man nav bijis?
Sarkasms ir zemākā asprātības forma.
Sveicināti.
Moleslija kungs, ir jau vēls, jums jāpošas.
Tiešām?
Tiešām, Moleslija kungs?
Beikvela kungs teica, ka brīdinājāt par vizīti.
Tagad zinu, kam nedrīkst uzticēt noslēpumus.
Esam izpelnījušies tādu godu!
Jūs arī. Esmu vīlusies.
Nepievērsiet uzmanību.
Vai man ļaus atkal uzvilkt livreju?
Skolā neiebildīs?
Palaidīs uz šo laiku.
Sagaidīsim norādījumus.
Ko teiksiet, Berova kungs?
Man ļaus apkalpot karali un karalieni?
-Nu... -Tas mums.
Arlabunakti, Moleslija kungs.
Šodien viss, vai man aiziet pēc Džonija?
Es varu aiziet pēc viņa.
Cik aizraujoši.
-Paldies. -Visi ķerti.
Tāda ņemšanās sveša vīra un sievas dēļ.
Neņem galvā. Es gribēju tev pateikt.
Es izdomāju cienastu tavām kāzām.
Pietiks malt par manām kāzām.
Atlikušas pāris dienas, runāju ar viņas gaišību.
Viņa piekrita atkāpties no ierastās kārtības.
Istabas, kurās dzīvo ģimene, neuzkopsim,
visi pārējie ierobežojumi ir atcelti.
Ne mazāko sīkumu nedrīkst atstāt bez ievērības.
Lai līdz ceturtdienai viss spīdētu un laistītos.
Velns parāvis.
Lūdzu uzmanību.
Pulksten četros majestāšu virssulainis Vilsons
ieradīsies no Rebijas pils
kopā ar istabeni un kambarsulaini.
Lai dotu mums norādījumus?
Ar karaļnama kalpiem, vai arī mums būs jāapkalpo?
Viss noskaidrosies.
Es neapkalpošu nekādas istabenes un sulaiņus.
Nepūtīsimies, labāk nogaidīsim, ko teiks.
Āmen.
Ātrāk taču.
Brensona kungs.
Vai jūs ko vēlaties?
Esmu ieradies pie jums.
-Kā varu palīdzēt...? -Četvuds.
Majors Četvuds.
Ja nemaldos, Brensons, lorda Grāntema znots?
Jā.
Avīzēs raksta,
ka Dauntonas abatijā karalis un karaliene nakšņos
Jorkšīras apmeklējuma laikā.
Ja jau raksta, tā būs.
Jā, liels gods.
Kaut gan, būdams īrs, droši vien jūtaties citādi.
Zinu, ka sievas vecāki jūtas pagodināti.
Dzirdēju, ka notiks karaspēka parāde.
Kādas ir jūsu izjūtas?
Kā jūs to domājat - "izjūtas"?
Neesat pateicis, vai atbalstāt karaļpāri.
Es atbalstu lordu Grāntemu.
Ļoti gudri.
Uz drīzu tikšanos, Brensona kungs.
Berov. Man teica, ka būsiet šeit.
Debestiņ! Ja vajag, varam vēl sarīkot izrādi.
Viss nospodrināts?
Daudzmaz pienācīgi, milēdij.
Taču pēdējā uzspodrināšana vēl priekšā.
Kāpēc?
Es gaidīju viņa majestātes virssulaini.
Gribēju noskaidrot, kā ieteiks klāt galdu.
Patiešām?
Paši nevaram lemt, ko likt galdā?
Zvana pie parādes durvīm, Berova kungs.
-Lūdzu. -Milēdij.
Vilsona kungs! Laipni lūdzu Dauntonas abatijā.
Lūdzu, turp, Vilsona kungs.
Karaļa virssulainis ir trakoti baiss.
Berovs līdzinājās trusītim, kas ieraudzījis kobru.
Ak kungs. Vai man nokāpt lejā?
-Viņi zina, ko dara. -Tiešām?
Viņi pamatīgi kavējas.
Nevaram iztīrīt traipu no zilās zāles tepiķa.
Man nav parādes krēslu.
Neesam pat atlasījuši sulaiņus.
Iedzeršu vēl tēju, ja jau neviens neapkalpo.
Jauki gan.
Princese Mērija rīt aicina uz tēju Hārvudā.
Man vēl tik daudz darāmā.
Vai tas nozīmē, ka jaunie ieņēmuši lielo māju?
Viņi nav nekādi jaunie. Viņš noteikti nav.
Viņa vienmēr šķiet ļoti kautrīga.
Karaliski kautrīga? Vai tas ir oksimorons?
Lai vai kā, mēs braucam.
Pareizi.
Aizbraukšu uz Rebiju un atgriezīšos Dauntonā
ceturtdien pirms majestāšu ierašanās.
Viņa majestātes kambarsulainis Elisa kungs
un viņas majestātes tērpu pārzine Lotona kundze,
ja vien tā ir ērti, apmetīsies šeit vai ciemā.
Nē, mēs atradīsim viņiem istabas.
Pēc tam šefpavārs Kurbē kungs...
Atvainojiet, "šefpavārs Kurbē kungs"?
Jā. Būsim pateicīgi, ja sagatavosiet virtuves.
Kas būtu jāpasūta?
Nekas. Mēs visu atvedīsim.
Un mēs neko negatavosim?
Gatavosiet kalpotājiem.
Kurbē kungam nebūs laika.
Mīļā stundiņ!
Būsim pilni nepacietības.
Nomierinieties, Petmora kundze. Ja jau viss...
Veba kundze, četri sulaiņi un Kurbē kungs
ieradīsies dienu iepriekš.
Kas ir Veba kundze?
Saimniecības vadītāja.
Viņai līdzi būs divas istabenes.
-Saimniecības vadītāja? -Uz vizītes laiku.
Un istabenes?
Klās gultas, sakops vannas istabas
un tā tālāk.
Skaidrs.
Neviena no mums nepiedalīsies priekšdarbos?
Tātad vizītes laikā jūs būsiet virssulainis...
Atvainojiet. Es neesmu virssulainis.
Esmu karaļa pagalma kāpņu pāžs.
Tātad mūsu ļaudīm nekas nebūs jādara.
Esmu pārliecināts, viņi būs noderīgi.
Kā viņi varēs ēst un ģērbties Rebijas pilī,
ja šefpavārs, kambarsulainis un istabene būs šeit?
Mums visi ir pa diviem.
Galvenais kambarsulainis un tērpu pārzine
būs klāt pirms majestāšu ierašanās,
kopā ar viņiem - staļļmeistars, galma dāma,
divi detektīvi un divi šoferi.
Otrs šefpavārs no Rebijas brauks uz Hārvudu.
Viņam līdzi - četri sulaiņi, četri citi - šurp.
Jūs mani saprotat?
Karalienes priekšā nepeliet lēdiju Begšovu.
Es tikai cenšos novērst noziegumu.
-Kurš teicis, ka tas ir noziegums? -Es.
-Jūs ko zināt par to? -Es par visu ko zinu.
Droši vien zināt arī,
kāpēc viņa negrib Robertu par mantinieku.
Neko nezinu.
Viņš ir viņas tuvākais radinieks.
Trīssimt gadu Bromptona piederējusi ģimenei.
Kam tad viņa vēlas to atdot?
Labdarībai?
Suņu patversmei?
Es teiktu, ka ģimenei bijis gana raižu.
Tas nav galvenais.
Ļoti labi.
Jāmēģina izdibināt iemeslus.
Kādi gan var būt iemesli?
To arī esmu nolēmusi izdibināt.
-Kārson. -Milēdij.
Lūdzu, ienāciet.
Man ir tas gods.
Negribu jūs apgrūtināt,
bet man vajag palīdzību, Kārson.
Berovs nespēj izpildīt šo uzdevumu.
Milēdij?
Viņš nespodrinās sudrabu.
-Un neļaus Endrū to darīt. -Ko?
Stāsta, ka pāžs, neatceros, kāds,
izvēlēsies, ko likt uz galda.
Saprotu.
Godīgi sakot, viņš ir kā transā.
Vai jūs man palīdzētu?
Jūtos tā, it kā vilktu akmeni kalnā.
Rīt būšu klāt, milēdij. Neraizējieties.
Jūs esat īsts dārgums. Ko citu lai saka?
Es pati iziešu.
Tu nespēj viņai atteikt.
Un kā ar Berova kungu?
Lai priecājas vai norij krupi.
Baidos, ka norīs krupi.
Ēdam augšstāvā pēc vakariņām, laika daudz.
Paldies.
Kā sadzīvo divi kambarsulaiņi?
Es rūpējos par majestātes apģērbu
un Dauntonas uniformām.
Kad ieradīsies Millera kgs, pievērsīšos Hārvudai.
Pēc tam uz Londonu, sagatavošu viņu atgriešanos.
Viss pārklājas.
Tātad tikai Millera kungs ģērbj karali?
Ja vien nav slims. Tad ģērbju es.
Viņš bieži slimo?
Nē.
Manuprāt, tīrais bleķis.
Viņi uzstāj un pieprasa,
bet mēs savā mājā nedrīkstam neko darīt.
Nenoliegšu, tas sarūgtina.
Ūdens nav karsts. Viņi visi gājuši vannā?
Kā lai es to zinu?
Berova kungs, vai aprunāsieties ar viņa gaišību?
Par ko?
Nav pareizi, ka mūs tā nonicina.
Ko viņš var padarīt?
Vai kalpotājus vienmēr tā nonievā,
kad vizītē atbrauc no karaļnama?
Kāpēc viņi ved līdzi tik daudz kalpotāju?
Varbūt tāpēc, ka brauc no nama uz namu
un grib, lai viss būtu viņiem pa prātam.
It kā mēs netiktu galā.
Mēs neesam futbola bumba, nevajag mūs spārdīt.
Ko teiksim Berovam?
Viņš neko nav izdarījis nepareizi.
Vispār neko nav izdarījis. Tur tā nelaime.
Tas šķiet ļoti netaisnīgi.
Saprotu. Nekas cits neatliek.
Es aizsūtīju pēc Berova kunga, milord.
Gribējāt mani redzēt, milord?
Kārsona kungs! Kāds vējš jūs atpūtis?
Ir noticis tā, ka...
Kārsons atgriezīsies namā uz vizītes laiku.
Ko?
Kā virssulainis, kad virssulainis esmu es?
Jā, tas...
Atļaujiet jautāt: uz cik ilgu laiku tas plānots?
Es neteiktu, ka tas būtu plānots.
Īsti nesaprotu, kur es palikšu.
Jūs varētu kaut kā...
Ar jūsu atļauju iztikšu bez "kaut kā".
Ja vajag, uz vizītes laiku atkāpšos no amata
un kalpošu jums atkal, kad majestātes būs prom.
-Lūdzu, nedomājiet... -Starp citu,
tvaika katls atkal niķojas, nav karstā ūdens.
Tā tik mums trūka!
Berov...
Neraizējieties. Tehniķis ātri to salabos,
vakarā un no rīta guļamistabās būs krūkas ar ūdeni.
Nebūs grūti. Trīssimt gadu tā darīts.
Paldies, Kārson.
Labi izrunājāmies.
Vai jūs viņu atlaidīsiet?
Nē. Taču tas ir interesanti.
Nekad neesmu viņu uzskatījis par principiālu.
Teikšu, ka pati pasūtīšu produktus kalpotājiem.
Diemžēl esmu devusi veltas cerības.
Kā vilku piemin, vilks klāt.
Ienāciet. Gribēsiet tikt skaidrībā ar pasūtījumu.
Tiešām?
Ciemā par to vien runā!
-Protams. -Zinu, es rīkojos pēc sava prāta,
bet sastādīju jūsu iecienīto
sastāvdaļu sarakstu.
Pēc šiem gadiem tās labi pārzinu,
bet šis tas būs jāpiepērk citur,
tāpēc vajadzētu tikt skaidrībā.
Es novērtēju jūsu veikumu, Beikvela kungs.
Sirds vai plīst no lepnuma.
Mans veikals baros karali imperatoru.
Ja mans tēvs būtu dzīvs...
Viņš ļoti lepotos. Patiešām.
Viņš tāpat lepotos ar jums, Beikvela kungs.
Nē, ne tā, nē.
Šī ir manas karjeras virsotne.
Manas dzīves virsotne.
Visi apskauž mani.
Esmu atzīmējis, ko vēlēsieties pirkt.
Patiesībā ir tā...
Pieņemu, ka pusdienos 12 personas?
Vakariņos, protams, vairāk.
Apmēram trīsdesmit? Precizējiet, ja kļūdos.
-Redziet... -Jūs nekļūdāties, Beikvela kungs.
Pateiksim, ja skaits mainīsies.
Par "Pavlovu" šaubos. Labāk krievu "Šarloti".
Lielāko daļu var sagatavot iepriekš.
Es servēšu! Iedomājieties!
Es dejoju ar vīru, kurš dejoja ar meiteni
Kura dejoja ar Velsas princi
Prātu var zaudēt aiz satraukuma
Beidziet.
No sliedēm izsists es
Visi mani piegādātāji ir sajūsmā.
Nekad nespēšu jums pienācīgi pateikties,
ja arī nodzīvošu simt gadu.
Jūtos kā mele.
Man ir jāatgriežas.
Ciema acīs jānolaižas līdz virtuvenes stāvoklim?
Tas nekas, ka sabojāsiet Beikvela kungam gadu.
Jūs to nedarīsiet.
Bez kalpones, kambarsulaiņa, pat bez aukles.
Ir 1927. gads. Mēs esam mūsdienu cilvēki.
Aukle pieskatīs Merigoldu.
Anna var parūpēties par jums.
Tiešām? Viņa var?
Protams.
Kā senajos laikos.
Šeit ir vecāmamma un Izobela,
un pēcpusdienā mēs apciemosim princesi Mēriju.
Mana jaunā balles kleita ir atvesta?
Vēl nav, bet būs.
Sveika, Mērij.
Kā klājas?
Sen strādājat pie viņas majestātes, Lotona kundze?
Sešus gadus.
Interesanti.
Droši vien esat prasmīga rokdarbniece.
Neviens nav sūdzējies.
Mācījos pie Lūsīlas kundzes.
Viņas majestāte vēlējās profesionālu šuvēju.
Un atrada jūs?
Mani atrada mana reputācija.
Iesim, ir jau gandrīz trīs. Jāsagatavojas.
-Vai princese būs parādē? -Abi būs.
Princese Mērija vienmēr šķiet bēdīga.
Viņa ir no karaļnama.
Tās dāmas nesmejas kā Češīras kaķi.
Viņām nav jāizskatās nelaimīgām.
Jums šķiet, ka viņa izskatās nelaimīga.
Man viņa šķiet cēla.
Vai ar to viss nav izteikts?
Patīkami redzēt jūs šeit, Kārson.
Kas licis atkal ņemt rokā liesmojošo zobenu?
Jutu: jābūt tur, kur no manis lielāks labums.
Viedi vārdi mums visiem.
Viņas karaliskā augstība ir dzeltenajā zālē.
Marķīze Heksema, grāfiene Grāntema,
lēdija Mērija Tolbota.
Jūsu karaliskā augstība.
Lūdzu, apsēdieties, lēdija Grāntema.
Šķiet, manu vecāku vizīte radījusi kņadu. Man žēl.
Diez vai tas jums jāskaidro.
Tikai nedomājiet neko krāsot.
Svaigas krāsas smaka viņiem šķebina dūšu.
Ceru, ka vēl nav par vēlu.
Kundze, jūs tagad dzīvojat šeit?
Nē. Tāpat kā agrāk, Goldsboro.
Lords Hārvuds nav vesels,
tāpēc mēs pārraudzīsim vizīti un balli.
Sveicināti.
-Sveiki, dārgumiņi! Kā klājas? -Sveika, mamma.
-Bija jauka diena? -Mēs bijām pastaigāties.
Ilgi pastaigājāmies. Bija ļoti jautri.
-Jā? -Šī ir jūsu laimīgā diena.
Esmu jaunais tehniķis Tonijs Seliks.
Jā. Labi.
Parādīšu, kur ir tvaika katls.
Uz kurieni?
Selika kungs, tehniķis. Vedu pie tvaika katla.
Es aizvedīšu.
Nē, nevajag. Pasaki Petmora kundzei, kur esmu.
Lūdzu, ceturtdien atvediet zēnus.
Cik jauki.
Kāpēc bērni ir šeit?
Mēs tikko atgriezāmies, un viņi gribēja...
Pirms sešiem viņi nedrīkst nākt viesistabā.
Zinu, milord, bet viņi...
Vediet augšā. Šodien vairs nevediet lejā.
Jā, milord.
-Bet viņi tikai... -Paldies, aukle.
-Lūdzu, aukle. -Nē, paņemsim vēlāk.
Iesim uz bērnistabu, atradīsim tavu vilcienu.
Var vēl pazust.
Atceraties lēdiju Grāntemu un viņas meitas?
Lēdija Grāntema.
Viņi grib, lai atvedam zēnus uz parādi.
Nē, viņi var trokšņot.
Cerējām, ka paliksiet uz vakariņām, lord Lesels.
Nē, diemžēl ne.
Tad nu es jūs atstāšu.
Labāk sāciet. Un es iešu.
Nevēlēsiet man veiksmi?
Diez vai jums jāvēl veiksme, Selika kungs.
Vai arī kādam citam.
Jūs nezināt, ko man vajag.
Un netaisos to noskaidrot.
-Atkal jāpļauj zāle? -Rīt no rīta pļaus.
Sveicināts, Brensona kungs!
Redzu, ka gatavojaties uzņemt majestātes.
Jā. Tas ir lords Heksems.
Majors Četvuds.
-Uz parādi? -Jā. Apmetos iebraucamajā vietā.
-Milord? -Atvainojiet.
Esat šeit, lai pieskatītu mani?
Cerēju, ka būsiet mans pavadonis ceremonijā.
Vēlaties iedzert?
Pievienošos pēc mirkļa.
Krietns darbs.
Kas viņš ir?
Nezinu. Varbūt karavīrs.
Vai valsts dienesta darbinieks.
Iedzeršu ar viņu un raudzīšu nomierināt.
Ko viņam vajag?
Šķiet, pārliecināties, ka es ko perinu.
Kā jūtaties, milēdij? Viss gatavs?
Nē. Sirds lec no krūtīm laukā.
Vai esat redzējusi sudraba lādīti no viesistabas,
kas stāvēja uz galdiņa pie kamīna?
Mana vecāmāte tajā glabāja kārtis.
Es zinu to lādīti. Tā ir pazudusi?
Jā. Tāpat kā mazais kupidons no kamīna malas.
Varbūt nonesti lejā, lai nospodrinātu.
Es jau gāju pie jums, milēdij.
Neuztraucieties. Man viss labi.
-Tas ir viss, milēdij? -Laikam gan.
Paņemsiet krūku un bļodu? Nav par smagu?
Nē, nē. Es varēšu.
Kā iet ar katlu?
To noteikti drīz salabos.
Pirmīt Bērtijs bija kopā ar Tomu.
Tavuprāt, Toms varētu sagādāt nepatikšanas?
Kāpēc tu tā saki?
Bērtijs teica, ka viņu uzmanot kāds karavīrs.
Tomam patīk šokēt, tas arī viss.
Viņš nekad nav bijis neuzticīgs ģimenei.
-Kāpsim lejā? -Jā, kāpsim.
Es viņai teicu: "Paklausieties, kundze,
kādam daiktam vajadzētu pielikt pirkstu."
Sargieties.
Selika kungs, jūs liekat Deizijai sarkt.
Lai es sarktu, ar to nepietiek. Dzeriet nu.
-Viņš ir to pelnījis. Jau vēls. -Jāpabeidz.
Neiebilstu strādāt garas stundas.
Gribu dibināt savu uzņēmumu.
Grūti strādāt no deviņiem līdz pieciem.
Krūkas gandrīz vai nobeidza mani.
Kā agrāk tika galā?
Varbūt cilvēki bija stiprāki.
Varbūt mazāk gaidīja no dzīves.
Es daudz gaidu no dzīves.
Es tāpat. Un vēlos iegūt kāroto.
Jūs vēl esat šeit?
Viņš vaiga sviedros pūlējies mūsu labā.
Tad viņam laiks doties mājup.
Vai deserts gatavs?
Paņem.
Viņam taisnība.
Rīt deviņos atvedīs jauno sūkni.
-Es būšu. -Mēs arī.
Atā!
Mamma. Viņa ir Londonā. Palikusi pie Rozamundes.
Nevar būt. Bija pusdienās. Neko neteica.
Aizbrauca pēcpusdienā.
Rīt atgriezīsies. Es ielūdzu viņu uz tēju.
Pierunājiet, lai liek mierā Modu Begšovu.
Neticu, ka mamma ķildosies karaļa priekšā.
Nez vai viņš varēs atbraukt agrāk.
Uztraucaties?
Mazliet. Un jūs?
Jāpieder pie zemākas kārtas, lai to atzītu?
Tikai ne amerikāņiem.
Aiziet, Kārsona kungs.
Atstājiet to manā ziņā.
Esmu Kurbē kungs.
Tā ir Veba kundze, saimniecības vadītāja.
Lūk, ceļš uz virtuvi.
Teicu: esmu Kurbē kungs, viņu majestāšu šefpavārs.
Lieliski, Čārlij. Turpini tādā garā.
Turp, kungi.
Lotona kundze?
Es tikai skatījos apkārt.
Skaists nams.
Esat redzējusi arī smalkākus.
Ierados pēc tiem. Mums nevajadzētu atrasties šeit.
Esiet gatavi cīņai ar barbariem!
Tu! Kur to nolikt?
Nekārdiniet mani.
Izbrīvējām vietu pieliekamajā. Un tajā bufetē.
Liela brēka, maza vilna!
Kur ir pie Beikvela kunga pasūtītais?
Iesim.
Kā tev tas izdevās?
Dārznieks palīdzēja ienest. Neviens neredzēja.
To visu var pārdot un norēķināties ar Beikvelu.
Neraizējieties. Pēc vizītes palēnām apēdīs.
Es teicu: sagriezt strēmelēs!
Viss kārtībā, Petmora kundze.
Jaunais sūknis uzstādīts.
Slava varonim uzvarētājam!
Vajadzētu pavēstīt Hjūsas kundzei.
Vai Kārsona kungam. Viņām ne.
Nekas, Selika kungs. Mēs pavēstīsim. Paldies.
Man nevajag jūsu palīdzību, Hjūsas kundze.
Gribu zināt, kur gulēs viņu majestātes,
lai Stinsona kundze sagatavotu istabas.
Tad es parādīšu jums, Veba kundze.
Bez manas palīdzības jūs neatradīsiet tās.
Vai tā ir vienmēr?
Karaliskā vizīte ir kā gulbis ezerā.
Virspusē cēlums, apakšā traka kārpīšanās.
Es vēlētos nozust.
Rīt, kad ieradīsies Millera k-gs, es būšu brīvs.
Apsolīju apciemot mammu. Brauksim uz Jorku?
Mēs varētu iedzert.
Jums jābrauc. Neesat dienestā.
Tātad izlemts. Atbrīvošos un uzmeklēšu jūs.
Mēs varētu iznomāt mašīnu.
Veba kundze, es te vadu saimniecību.
Nevadīsiet, kamēr zem šī jumta būs viņa majestāte.
Jā, bet viņa vēl šeit nav, vai ne?
Dzīvojam gandrīz kā fabrikā.
Atmiņā nāk laiki, kad te bija kara hospitālis.
Man patika, kaut gan atzīstu to ar vainas sajūtu.
Kur ir Toms?
Tētis ir ciemā.
Atkal? Ko viņš perina?
Piebraucot redzēju Tomu, izskatījās bargs.
Ceru, ka nemeistaro spridzekli.
Katrā jokā sava patiesība.
Mēs domājam, ka speciālais dienests viņu novēro.
Blēņas. Mamma, kā gāja Londonā?
Labi, labi.
Kāpēc braucāt uz turieni?
Dažādas darīšanas.
Jūs taču neciešat Londonu.
Kurš to teicis?
Kad lai rīt ierodos?
Pirms divpadsmitiem. Viņi būs klāt pēc pusstundas.
Mamma, apsoliet, ka neuzbruksiet Modai Begšovai.
Nevaru viņu ignorēt. Viņa ir mana māsīca.
Tieši tā. Apsveicinieties kā ar māsīcu, un viss.
Es to apdomāšu.
Ja arī viņa novēlējusi visu kādam svešiniekam,
ko mēs varam padarīt?
Apstrīdēt testamentu.
Uz kāda pamata?
Ļaunprātīga ietekme.
Kā jūs to zinātu? Kā pierādītu?
Atradīsim draudzīgu tiesnesi.
Draudzīgu vai pērkamu?
Lai tikai mums palīdz.
Pavakariņosiet, mamma? Mums ir bufetes galds.
Neesmu pārģērbusies.
Mēs arī ne. Tikai noņemiet cepuri.
It kā tas būtu viegli.
Kur sudraba papīra nazis ar mana pulka krustu?
Šovakar viņi mums nekādi nepalīdzēs.
Ne pirkstu nepakustinās.
Mans ēdiens arī der tikai kalpotājiem.
Vismaz tavs jaunais varonis salabojis katlu.
Viņš nav mans varonis.
Kāpēc tad tu viņu tā nosauci?
Tikai pa jokam.
-Kas tur smieklīgs? -Endij, liecies mierā.
Šī ir īsta truša ala.
Nav mana vaina. Manā kaķim nav, kur apgriezties.
Kungi, lūdzu. Jūs noteikti atradīsiet...
Nost no ceļa!
Ieiešu vannā un tad izlemšu.
Varbūt atradīšu viesnīcu.
Kur mēs varam ēst? Kaut kur atsevišķi.
Kāpēc ne kalpotāju telpā?
Mēs nekad neēdam kopā ar vietējiem kalpotājiem.
-Atvainojiet. -Ūdens ir auksts. Kas vainas?
Tas nav iespējams.
Nevaram te palikt bez karstā ūdens. Esat jucis?
Katlu salaboja. Pirms stundas ūdens bija karsts.
Tagad tas ir auksts!
Atgādiniet, kāpēc te esat, Kārsona kungs.
Lai visu turētu grožos, kad es netikšu galā?
Vai tā? Es aizmirsu.
Berova kungs, lūdzu!
Jūs, tagad esat dienestā, nevis es, Kārsona kungs.
Atvainojiet, ser.
Kas jums vajadzīgs?
Tā kā jūs sēžat manā istabā pie galda,
man būtu jājautā, kas jums vajadzīgs.
No jums - nekas.
Atgādināšu: esmu gadiem pārraudzījis Dauntonu.
Kārsona kgs, jūs esat pensionēts kalpotājs
otršķirīgā provinces namā,
kalpojat necilai ģimenei.
Jūsu pagātne mani neinteresē.
Tāpēc, lūdzu, atvainojiet.
Kas, jūsuprāt, man būtu jādara?
Jāatrod laba grāmata un jālasa, līdz aizbrauksim.
Kārsona kungs, nāciet un paskatieties.
-Tas ir pamatīgi bojāts. -Salabosiet laikā?
Jā, bet jāpasaka viņiem,
kāds gribējis izbojāt karaļa vizīti.
Viņiem tas ir jāzina.
-Vai kleita ir atvesta? -Vēl nav.
Ko es uzvilkšu?
-Kārson, kas vainas? -Saliekamie krēsli.
Milēdij, ir piegādāts daudz krēslu.
Pie pagalma durvīm. Annai likās, ka jāpaziņo jums.
Viņai taisnība. Tie domāti parādei.
Šovakar jāizkrāmē. Rīt nebūs laika.
Ciema iedzīvotāji ieradīsies no deviņiem.
Šaubos, vai liktenis ir mūsu pusē.
Nabaga mazā Mērija.
Vai neesam viņai uzkrāvuši par daudz?
Jā, taisnība. Iesim. Jāpalīdz viņai.
Tādā laikā nevar iziet no mājas.
Protams, var.
Arlabunakti, mamma.
Lūdzieties par mums, īpaši par labāku laiku.
Aizlikšu vārdu.
Mazā Mērija ar zobiem iedzītu zemē telts mietu.
Nez no kā viņa to mantojusi.
Vienmēr brīnos, kad jūs slavējat mani.
Brīnos, kad dzirdu, ka esmu to darījusi.
It kā tāpat nebūtu gana slikti, vēl arī negaiss.
Gan pārcietīsim. Sarunāju palīgā Moleslija kungu,
un Endijs aizgāja pēc kravas auto.
Beitsa kungs nepalīdzēs. Un Berova kungs nozudis.
Varu teikt to pašu.
Lords Heksems meklē Brensona kungu.
Jāpaveic bez viņiem viss, ko vien varam.
Jūs taču neiesiet ārā?
Kā tad viņi zinās, kas darāms?
-Atnesīšu mums mēteļus. -Jums nav jānāk.
Saprotams, es iešu.
Tikai pateikšu Beitsa kungam, kurp aizeju.
Anna, jūs esat laba draudzene.
Ceru, ka esam labas draudzenes, milēdij.
Šim jābūt pēdējam.
Labi. Dodiet man, Moleslija kungs.
-Varat pamest mums virvi? -Lūdzu.
Sasieniet un pārbaudiet, vai stingri.
Lūk. Viss kārtībā.
Tēti, Dikij, jūs esat tik laipni.
Vai esat pārliecināti?
Izmirksiet līdz ādai un sasmērēsieties.
Kas tur liels? Mēs esam mednieki.
Ejam.
Jums nav jānāk, dārgā. Paši tiksim galā.
Saprotams, es iešu.
-Aiziet. -Mundrāk, Moleslij.
Ciema iedzīvotāji un viesi būs abās pusēs.
Ģimenei būs ierādītas vietas priekšā.
-Tur arī es jums pievienošos. -Cerams.
Satiksimies galvenajā ielā, kā iecerēts.
Nevienu neņemiet līdzi. Nāciet viens pats.
Tas viss ir smieklīgi. Liela jezga, maza jēga.
Ko?
Likās, ka esat te tālab, lai es nedarītu muļķības.
Kādā ziņā?
Nezinu.
Lai nemestu ar olām, nevicinātu karogu, neaurotu.
Vai jūs tā darītu?
Nē.
Par jums gan sāku šaubīties.
Es nemetu ar olām.
-Vēl vienu? -Jā.
-Vēlreiz to pašu, lūdzu. -Protams, ser.
Pēc brokastīm atnesīsim krēslu karalienei,
ja vien vairs nelīs.
Es pats atnesīšu, milord!
-Un karalim? -Viņš jās.
-Un ja joprojām līs? -Tas kungs apturēs lietu.
Vai tas ir Toms?
Visu vakaru nosēdējis krogā?
Ir uzausis rīts,
un laikapstākļi liecina, ka Dievs ir monarhists.
Kurš lai šaubītos, milēdij?
Lūk, arī viņi.
Moleslija kungs?
Man viss kārtībā. Tikai ievelku elpu.
Jūsu majestātes, laipni lūdzam Dauntonas abatijā.
Mēs priecājamies būt šeit, lēdija Grāntema.
Grāntem.
Jūs atceraties lorda Grāntema māti.
Labdien, lēdija Grāntema.
Atļausiet jums palīdzēt?
Kādam tas jādara, ser,
citādi es nemūžam nepiecelšos.
Pateicos.
Mana meita - lēdija Mērija Tolbota.
Marķīze un marķīzs Heksemi.
Toms Brensona kungs.
Lords un lēdija Mērtoni.
Jūs esat ļoti laipns, lord Grāntem.
Nepavisam. Tas ir liels gods.
Noteikti zināt - princese Mērija un lords Lasels
mums pievienosies uz pusdienām un parādi.
Abi ieradīsies?
Cik man zināms.
Kāds atvieglojums.
Lūdzu, aizmirstiet, ka es tā teicu.
Ko teicāt, kundze?
-Māsīca Moda. -Vaioleta.
Saskūpstīsimies?
Man prieks, ka vēlaties mani noskūpstīt.
Pēdējoreiz dzirdēju ko citu.
Toreiz nebiju gluži savā ādā.
Vai varu palīdzēt?
Paldies.
Visi ātri nozuda. Laikam esmu apmaldījusies.
Nāciet man līdzi.
Kāda ir jūsu loma šajā cirkā?
Esmu lēdijas Begšovas istabene.
Tādā gadījumā šīs durvis.
Meklējiet Hjūsas kundzi. Viņa par jums parūpēsies.
Paldies.
Ūdens derīgs tikai, lai mazgātos. Tas nav dzerams.
Tas tikko atsūtīts lēdijai Edītei.
Tagad viņu sauc lēdija Heksema, Beitsa kungs.
Paldies, Albert. Kāds atvieglojums.
Pienu tūlīt pat! Olu dzeltenumus tūlīt pat!
Olīveļļu tūlīt pat! Vaniļas pāksti tūlīt pat!
Viņš uzprasās pēc pliķa, tūlīt pat.
Sargieties, Petmora kundze.
Labi. Kurš uznesīs augšā? Moleslija kungs?
Neiejaucieties, Hjūsas kundze. Mēs paši.
Iejaukties? Neticami, ka iejaucos pašas namā.
Endrū, paņemiet.
Šis nav jūsu nams.
Nevēlaties iet un apsēsties?
Acumirkli.
Tūlīt pat liec nost. Liec nost.
-Dieva dēļ, pakaļ viņiem! -Iebilstu. Mani ļaudis...
Lai viņi paliek lejā, Kārsona kungs.
Tas attiecas arī uz jums.
Neiejaucieties.
Jūs redzējāt viņu majestātes. Ar to pietiek.
-Atvainojiet. -Acumirkli.
Ko jūs tēlojat? Stāviet.
Šķiet, ziemeļos ir mierīgāk.
Pēc streika, ser?
Ja "mierīgāk" nozīmē samierināšanos.
Neesmu pārliecināta, ko nākotne sola.
Un jūs, lēdij Grāntema?
Vai vispārējais streiks ir jūs ietekmējis?
Toreiz istabene man sarunāja rupjības, ser.
Ziniet, sirdī laikam komuniste.
Droši vien tas bija gaidāms.
Vai princese mums pievienosies?
Viņi telefonēja.
Lordu Laselu kaut kas aizkavējis,
bet viņi gatavojas atbraukt uz parādi.
Cerams, kalpotāju istabas šeit ir jaukas.
Kāpēc prasāt? Raizējaties par savu istabeni?
Cik jūs apķērīgs.
Lūsija ir drīzāk kompanjone, nevis istabene.
Neciešu, ka viņai nav ērti.
Protams.
Man patiešām jāiet.
Nedrīkst mulsināt mammu.
Piedodiet, būs jāpagaida, līdz piecelsimies.
Lord Heksem, kā patīk Nortamberlenda?
Skaista kā vienmēr, ser.
Jūsuprāt, iztiks bez jums?
Tas bija pazemojoši.
Mēs varētu arī doties pastaigā.
Nedrīkst apšaubīt karaļa vizītes kārtību.
Neesmu pārliecināts.
Varbūt satiksimies šeit pēc parādes?
Anna, Beitsa kungs,
lai nebūtu nekādu traucēkļu un nepakļāvības.
Vai dzirdat?
Tiekamies vīna pagrabā. Pasakiet pārējiem.
Es dodos pie Beikvela kunga. Ir kādi norādījumi?
Nē.
-Labi, varam doties. -Protams, ser.
Lai notiek.
-Kundze. -Degu nepacietībā.
Manuprāt, labas pusdienas.
Ko karalis pirmīt teica? Es nedzirdēju.
Martā tiek plānots Velsas prinča brauciens
pa visām Āfrikas kolonijām līdz pat Keiptaunai.
Viņš grib, lai jūs braucat līdzi?
Cer, ka iedvesīšu nosvērtību.
Cik ilgi būsiet prom?
Kādus trīs mēnešus.
Neticama veiksme. Kā jums šķiet?
Tom!
-Kas jums šeit darāms? -Varu jautāt jums to pašu.
-Ejiet atpakaļ, visu sabojāsiet. -Jūs to nedarāt?
-Jūs nezināt, ko daru. -Kas ir viņa?
Mana svaine lēdija Mērija Tolbota.
Es taču teicu, lai nākat viens.
Atstājiet to manā ziņā.
-Tom! -Paņemiet revolveri!
Lūk, kur viņš.
Ne no vietas!
Turi viņu?
Mierā. Nekur neiesi.
-Valsts nodevība. -Viss kārtībā? Jūsu gaišība?
Kāpēc esat šeit?
Līdz vakarvakaram viņu neturēju aizdomās.
Vai zināju, ka esat atteicies no Īrijas brīvības?
Vai tad tā nav brīva?
Tikai ne ar nolāpīto monarhiju kaklā!
Mašīnā.
-Vediet prom. -Klausos, ser.
Nebrīnos, ka mani noturēja par karaļa slepkavu.
Es ne. Pārējie gan.
Sekojiet mums uz iecirkni.
Kāpēc jūs neko mums neteicāt?
Domāju, ka viņš izseko mani,
negribēju iejaukt jūs.
Nolēmu, ka atšūsies, ja atbildēšu uz jautājumiem,
iedzēru kopā ar viņu.
Vakar krogā sapratu -
viņš gribēja izmantot mani, lai piekļūtu karalim.
Sveicināt karali!
Zobenus!
Atvainojiet.
Piedodiet.
Mēs jau domājām, ka nokavēsiet.
Ierados īstajā brīdī.
-Nezinu, kāpēc. -Klusu.
Jūsu majestāte,
Jorkšīras huzāri gatavi skatei.
Kur viņš ir?
Nejūtas labi.
Vakar negāja medībās?
-Ko jūs vēlaties no manis dzirdēt? -Neko.
Ļaujiet man šķirties.
Tagad mēs to neapspriedīsim.
Vai tā ir jūsu istabene?
Jā. Lūsija.
Jūs nesaucat viņu uzvārdā?
Viņa jau sen ir kopā ar mani.
POLICIJAS IECIRKNIS
Savādi. Viņš šķita īsts anglis.
Tāds arī bija.
Elites pīlārs,
kamēr nebija aizrāvies ar Īrijas neatkarības ideju.
Tā viņš izraudzījās mani.
Dzirdējis par simpātijām pret Īriju un republiku.
Vai tad tā nav?
Nekādā gadījumā.
Tagad esmu likuma un kārtības piekritējs.
Lūk, ko esat ar mani izdarījuši.
Par to rakstīs visās avīzēs?
Nabaga papiņš.
Nu nē. Nekur tas nebūs pieminēts ne ar vārdu.
Elite to nepieļaus.
Es neticu sazvērestības teorijām.
-Jūs rakstāt? -Cenšos.
Smitas jaunkundz! Vai Hjūsa kundze jums palīdzēja?
Jā.
Vai jums patika parāde?
-Jūs strādājat namā? -Ne gluži.
Tirgoju mašīnas un palīdzu saimniecības darbos.
Lords Grāntems ir mans sievastēvs.
Piedodiet, ser.
Nē, lūdzu, ļaujiet paskaidrot.
Sākumā es šeit biju šoferis.
-Laikam esat lēdijas Sibilas vīrs. -Jā.
Mēs ar lēdiju Begšovu sekojām šim stāstam.
Skumām, kad viņa nomira.
Cik sen tas notika?
Pirms septiņiem gadiem. Ak kungs.
-Man žēl. Joprojām sāpīgi. -Ne tā.
Vairs nesāp, bet vēl joprojām ir skumji.
-Vai drīkstu ko jautāt? -Protams.
Bija grūti aprast ar tādām pārmaiņām?
Iekļauties ģimenē.
Ļoti grūti.
Starp divām pasaulēm saprast, kas esi.
Tagad saprotat?
Manuprāt, jā.
Esmu iemācījies pieņemt.
Kāpēc jautājat?
Aiz ziņkārības.
Aiziet. Ātrāk, Berova kungs.
Vai kāds man pastāstīs, kas notiek? Anna?
-Ko mēs te darām? -Ienāciet. Mūs var dzirdēt.
Visaugstākajā mērā nepiedienīgi.
Kāpēc jūs sapulcējāt mūs šeit?
Es paskaidrošu.
Mēs ar Beitsa kungu
vēlamies aizstāvēt Dauntonas godu.
Kādā ziņā?
Atkārtot, kā ar jums apgājās pusdienu laikā?
-Nē, velns un elle. -Endrū, šeit ir dāmas.
Mēs uzskatām, ka mums tas ir jāatdara.
Man nepatīk tas. Nemaz nepatīk.
Anna, pasaki viņiem.
Mēs atbrīvosim ceļu,
pagatavosim vakariņas un apkalposim karaļpāri.
Kā arī būtu jānotiek.
Ak kungs! Tā ir revolūcija?
Vai stiept šurp dakšas?
Mēs runājam nopietni, Moleslija kungs.
Vai zināt, ko Kurbē kungs atvedis vakariņām?
Vienalga. Mums ir savi pārtikas krājumi.
Kurbē kungu atstājiet manā ziņā.
Kas mums jādara?
Istabenes un kalpotājus neiejaucam. Neķildojamies.
No karaļa virssulaiņa šovakar jātiek vaļā.
No pagalma kāpņu pāža, ja neiebilstat.
Sulaiņiem jāpaliek bez darba
no septiņiem līdz brīdim, kad beigsim.
Tā ir valsts nodevība!
Ko mēs varētu ar viņiem izdarīt?
Varbūt ieslodzīt bēniņos.
Ja turpināsim tādā garā,
nonāksim izsūtījumā Botanijas līcī.
Vai jums patika, kad Vilsona kungs jūs stumdīja,
ignorēja un lika jums sēdēt lejā?
Es nepiedalīšos.
Ja nu viņa majestāte,
to pamanījis, būs neapmierināts?
Kāpēc? Es neprotu pagatavot piedienīgas vakariņas?
Nē, protams, bet...
Es tikšu galā ar sulaiņiem.
Ko jūs darīsiet?
Redzēsiet.
Mēs atkal esam dienestā? Es un Moleslija kungs?
Un Alberts arī.
Jūs zināt, kur meklēt livrejas.
Es liešu vīnu karalienes saldajām lūpām.
Vēl viens vārds, un mēs ieslēgsim jūs bēniņos.
Nesaprotu, kāpēc tā jāņemas.
Kā būs ar Veba kundzi,
kas sevi sauc par saimniecības pārzini?
Par viņu neraizējieties. Es spēju stāties pretī.
-Nesaprotu, kā tiksiet galā ar Kurbē. -Nu...
Uziešu augšā un atgulšos.
Sagatavosiet visu, līdz atgriezīšos?
Kad tas būs, visvarenais?
Pamodiniet pēc pusstundas, ja vēl nebūšu virtuvē.
Paļaujieties uz mums.
Pastāstiet par savu istabeni.
Lūsija ir Deivida adjutanta Džeka Smita meita.
Tāpat kā mans vīrs, viņš krita būru karā.
Un jūs rūpējāties par viņa meitu?
Lūsijai nebija mātes.
Es viņu pieņēmu.
Cik augstsirdīgi.
Ticiet man, augstsirdība tiek krietni atalgota.
Man prieks par to.
Neizklausāties sevišķi priecīga.
Aukle, jūs redzējāt? 38 reizes.
Pasaulīt.
Man likās, ka visi ir viesistabā.
Laikam būšu izvairījies.
Droši vien vajadzētu atgriezties.
Vai pasaukt kādu?
Nē. Paldies.
Esat jaunākās meitas atraitnis?
Esmu par jums dzirdējusi...
Brensons. Toms Brensons.
Un kas esat jūs?
Man būtu jāzina, bet šajā ziņā esmu nejēga.
Laikam nevar gaidīt, lai visi tevi pazītu.
Vai jums patika parāde?
Diemžēl palaidu to garām.
Mani iztraucēja.
Žēl gan.
Godīgi sakot, neesmu kvēls rojālists.
Diez vai man vajadzētu to skaļi teikt.
Katrā ziņā ne svešiniecei.
Savādi, jo Kroliji būtu gatavi mirt troņa dēļ.
Var mīlēt tos, kuriem nepiekrīti.
Un jūs mīlat viņus?
Sirdī viņi ir krietni cilvēki.
Dažkārt grūti sadzīvot ar krietniem cilvēkiem.
Zelta vārdi.
Reizēm viņi ir muļķīgi un snobiski.
Es nedotu ne plika graša par viņu politiku.
Taču esmu iemācījies priecāties par to visu.
Turklāt viņi ir manas meitas tuvinieki.
Viņa dzīvo šeit?
Reiz gandrīz aizvedu viņu prom.
Tagad viņas vieta ir šeit.
Pats ilgu laiku nekur neiederējos.
Tas man ir svarīgi.
Galu galā galvenais ir izlemt, kam ir nozīme.
Esat man devis vielu pārdomām, Brensona kungs.
Cerams, patīkamām.
Iespējams, bet tagad man jāiet.
Mums jāpārģērbjas. Un rīt jūs aizbrauksiet.
Aprunāsimies vēlāk. Kādā omulīgā vietā.
Roberts var mums pievienoties.
Nebūs nekādas nopratināšanas, Vaiolet.
Lūdzu, nelaidiet garām iespēju visu nolīdzināt.
Ļoti labi.
Tagad man jāiet.
Kā jūs palīdzējāt. Paldies.
Teicu taču, ka gribu palīdzēt.
Paldies, tagad esam iedzinušas viņu sprukās.
Vilsona kungs, jums zvana.
Man?
Ser Herij, viņi Londonā nebūs agrāk par deviņiem.
Nav svarīgi.
Balle Klarensa namā nesāksies pirms desmitiem.
Kāda balle Klerensa namā?
Konotas hercoga.
Ko jūs perināt, Vilson?
Ser, es jūs neizprašņāju.
Nē, ja Konotas hercogs tā vēlas.
Kā lai tieku galā šeit?
Vai tad Dauntonā nav kalpotāju?
Ir. Kalpotāji ir. Bet viņa majestāte...
Viņa majestātei ir vienalga. Dariet, kā saku!
Protams, ser Herij, acumirklī.
Viss kārtībā, Vilsona kungs?
Man jāsasauc kalpotāji -
manējie, šejienes kalpotāji un izsūtāmais zēns.
Cikos atiet nākamais vilciens uz Londonu?
Ceru, ka nav slikti jaunumi.
Slikti nav,
bet neparasti gan.
Ārkārtīgi neparasti.
Ja to uzzinās, mani padzīs no pulka.
Izklausījās ļoti pārliecinoši.
Es protu atdarināt sera Herija Bārnstona balsi.
Un ja nu Vilsona kungs pārzvana?
Neviens neapšauba sera Herija pavēles.
Ja nu viņš ir apšaubījis?
Tad atklāsies, ka tā bijusi viltība,
taču neiedomāsies vainot mani.
Nuja. Brauksim uz Jorku?
Žēl palaist garām tādu jautrību.
Kur lai jūs gaidu, kamēr būsiet pie vecākiem?
Sameklēsim krogu.
Vai ir izdevies ar kādu aprunāties?
Ar Seimūras kundzes palīdzi.
Atsūtījuši citu kleitu.
Stils līdzīgs, bet izmērs cits.
Kur tagad ir mana kleita?
Ceļā uz Ņujorku.
Tad viss pagalam.
Brīnišķīgi.
Šodien man viss šķērsām.
Milēdij?
Nekas.
Kā klājas lejā? Labāk?
Mazliet labāk, jā, milēdij.
-Man vajadzētu tur atgriezties. -Protams.
Vēl kas.
Apgleznotā glāze, kas bija pie manas gultas,
manā prombūtnē sasista?
Atstājiet to manā ziņā. Tāpat kā kleitu.
Jūs neiebilstu vēlāk vakarā pielaikot kleitu?
Nesaprotu. Ar ko?
Man kaut kas ienāca prātā.
Šaubos gan, ja arī viņa nojaustu, kas sagaida.
Lūdzu, atvainojiet par traucējumu.
Prātīgi darījāt, ka uzmeklējāt mani.
Ne gluži. Esmu šeit nodzīvojusi 40 gadu.
Pieņemu, ka tā ir jūsu istabene.
Jā. Tā ir Lūsija Smita.
Labvakar, Smita.
Labvakar, milēdij.
Vai man aiziet?
Nē, manis dēļ ne.
Priecājos. Esmu daudz dzirdējusi par jums.
Vai jums kas vajadzīgs?
Paskatīties, vai jums ir ērti,
un pārliecināties, ka vēlāk papļāpāsim.
Vaiolet, man ir cita dzīve. Esmu mainījusies.
Tēvs miris. Vīrs miris.
Neredzu iemesla nedarīt, ko vēlos.
Tas nenozīmē, ka iemesla nav,
bet jūs to nesaskatāt.
Manuprāt, lēdijai Mērtonai taisnība.
Mēs to izrunāsim reizi par visām reizēm.
Tagad man jāiet pie viņas majestātes.
Jums nav jārunā. Jums nav jādomā.
Tikai jāpilda mani rīkojumi.
Viņu majestātēm nav jāzina,
ka viņus apkalpo citi.
Vai dzirdat?
Lai viņi neko nemanītu.
Mēs ļoti centīsimies, Vilsona kungs.
Man nevajag centību, vajag daudz vairāk.
Vilsona kungs, jūs te visu pārraugāt?
Cik noprotams, pārējie iekāpuši vilcienā.
Tas ir viss, kas mums atlicis.
Albert, neapkaunojiet livreju.
Protams, Kārsona kungs.
Kur ir Kurbē kungs? Atnācu apraudzīt viņu.
Viņš ir izgājis.
Nolēmu pati gatavot. Vai man nebija taisnība?
Nē. Jums nebija taisnība. Nepavisam.
Piedodiet.
Nesaprotu, kā tas gadījās.
Man jāiet pārģērbties.
Tiksim skaidrībā, kad atgriezīšos.
Endij.
Ja nevēlaties, es nebraukšu.
Jūs jau pateicāt, ka brauksiet.
Tā ir fantastiska iespēja.
Nebiju domājis jūs apbēdināt.
Katrā ziņā ne tādā veidā.
Kādā tad?
Vēl nebūtu to teikusi.
Es nevienam nebūtu to teikusi.
Laikam esmu stāvoklī.
Dārgā.
Brīnišķīgi.
Lieliski.
Man sirds vai plīst.
Tieši to es negribu. Var sanākt nelāgi.
Un ja ne...
Dzemdēšu jūsu trīs mēnešu brauciena laikā.
Kāpēc klusējāt, kad pirmoreiz par to ieminējos?
Jūs piekritāt, pirms paguvu ko sacīt.
Noslēpumi visu sarežģī.
Jā. Taisnība. Lai tā būtu mana vaina.
Teikšu karalim, ka nevaru braukt.
Un viņš piekritīs?
Sveicināta.
Smitas jaunkundze, vai ne?
Mēs pirmīt par jums runājām, vai ne?
Tom. Cik laimīga sagadīšanās!
Jūs jau pazīstat Smitas jaunkundzi, vai ne?
Iesim, Mērij.
Viss kārtībā? Vai kaut kas noticis?
Lēdija Grāntema ienāca, kad pārģērbāmies.
Manuprāt, gaidāma kauja manis dēļ.
Viņa domā, ka lēdija Begšova visu atstās man.
Kas viņai par daļu?
Lēdijai Begšovai droši vien ir savi iemesli.
Man ar to pietiek.
Kāpsiet lejā, Tom?
Arlabunakti.
Te jūs esat, Lotona kundze.
Cerams, atpūšaties, esat to pelnījusi.
Pēc Eplina kundzes atbraukšanas ir mazāk darba,
taču mums jābūt gataviem rītdienas ballei.
Par to arī es vēlos aprunāties.
Vēlāk vakarā, kad iešu palīgā lēdijai Heksemai,
jums jānāk man līdzi
un naktī jāuzšuj jauna balles kleita,
lai tā būtu gatava, līdz aizbrauksiet.
Kāda velna pēc lai es to darītu?
Lādīte un kupidons no viesistabas,
papīra nazis no bibliotēkas,
lēdijas Heksemas apgleznotā glāze?
Glāzi es nepaņēmu.
Būs saplīsusi, kā jau viņa teica.
Taču jūs paņēmāt kaut ko no šīs istabas.
Ko tad?
Lādīti ar sejas mušiņām no tualetes galdiņa.
Es vēlētos to atgūt.
Nevaru naktī uzšūt kleitu. Kad gulēšu?
Kad rīt atgriezīsieties Hārvudā.
Nedomājiet, ka es neziņošu par to.
"Karalienes tērpu pārzine - zagle."
Kliedzoša ziņa pasaules avīzēs.
Grenbijas marķīzs un marķīze.
Sers Viljams un lēdija Inglbija.
Kur ir karaļa sulaiņi?
Viņiem bija jāatgriežas Londonā.
Visiem? Kas par ķibeli!
Par nelaimi dažiem, milēdij.
Grāfs un grāfiene Skārboro.
Debestiņ!
Palīgā!
Vai kāds man palīdzēs?
Es eju uz Tērtona bāru.
Zināt tādu?
Starp citu, esmu Kriss Vebsters.
Es kādu gaidu.
Ļoti sen.
Varbūt viņš atradis labāku nodarbi?
Un?
Kas liedz nākt man līdzi?
Man nav iebildumu.
Atvainojiet, ser.
Esmu Berovs.
Ja mani meklē, sakiet, ka esmu aizgājis.
Vai teikt arī, uz kurieni?
-Tas būtu lieki. -Uz Tērtonu.
Nesaprotu, kur palicis Vilsona kungs.
Nepievērsiet uzmanību. Un jūs?
Neatstāsiet taču viņa majestāti neapkalpotu.
Vai man viņu apkalpot?
Jūs taču esat uniformā.
-Jā, bet... -Kārsona kungs, tas ir jūsu liktenis.
Jūs to zināt tikpat labi kā es.
Tāpēc pieņemiet to ar lepnumu.
Ieejiet zālē ar augstu paceltu galvu.
Jūs to spēsiet, Kārsona kungs.
Lūdzu, pasakiet, kas notiek!
Kurbē kungs pazudis tāpat kā Vilsona kungs,
jūsu sulaiņi ir ceļā uz Londonu.
Es joprojām esmu par visu atbildīga.
Nē, Veba kundze. Tagad te ir mani ļaudis.
Atgriezieties kalpotāju telpā un sēdiet tur.
Vai arī gribat sabojāt vakaru?
Lieliski viņu apgaismojāt.
Petmora kundze aizmirsusi mērci.
Es sakapāju olu.
Ļoti jauki, bet tas nav jūsu darbs.
Blēņas. Dauntonas labā katrs papūlēsies.
Zēni, vai esat gatavi?
-Kā nekad. -Tiksim galā, Hjūsa kundze.
Un jūs, Moleslija kungs?
-Zinu, ka aizmirsīšu vārdus. -Jums to nav!
-Ir laiks. -Labi.
Moleslija kungs?
Atcerieties, ka jāelpo.
Jāelpo. Jā.
Kungi.
Priecājos, ka esat šeit, Kārsona kungs.
Man jābūt tur, kur karalim esmu vajadzīgs.
J&J TURTON, NOLIKTAVA UN KANTORI
-Sveicināts. -Labi.
Sveicināti.
Rādās, ka mums ir svaigas asinis. Sveicināti.
Jūs esat burvīgs jauns cilvēks.
Neticami.
Neko tādu vēl neesmu redzējis.
-Vienmēr pienāk pirmā reize. -Zinu, bet...
Šurp. Padejo ar mani.
Gribētos viņiem pateikt,
cik ļoti viņiem ir jāpateicas jums.
Jūs bijāt tikpat drosmīga, cik es.
Mērij, jums nav īstais sarunas biedrs.
Par vecomāti neraizējieties.
Viņa taisās apbērt ar jautājumiem māsīcu Modu.
Domājams, galvenokārt par viņas istabeni.
Lēdija Begšova viņā saskata ko vairāk par istabeni.
Esmu pārliecināta, ka tā ir.
Tas arī biedē vecomāti.
Jāatzīst, ka arī man viņa patīk.
Labi. Neļaujiet, lai viņi attur jūs.
Tom, izskatās, ka esat apmierināts ar sevi.
Viņš tikko slavēja lēdijas Begšovas istabeni.
Kā viņa pamanījās iepazīties ar jums?
Nepamanījās. Mēs nejauši satikāmies.
Vīrieši ir nejēgas.
Garšīgi.
Man likās, ka paredzēts kas cits.
Taču viss ir brīnum gards.
Vecais Kurbē labi pastrādājis.
Tas nebija Kurbē kungs, jūsu majestāte.
Petmoras kundze gatavoja.
Jūs apkalpo Dauntonas abatijas personāls.
Lūdzu, atvainojiet, jūsu majestāte.
Būs jau gana, Moleslij.
Izsakiet komplimentus Petmora kundzei
un visiem jūsu kalpotājiem.
Moleslij.
Viņas majestāte runā ar jums.
Ar prieku, jūsu majestāte.
Ļoti laipni, kundze.
Viņš ir satraukts, jo nācās aizstāt mūsu ļaudis.
Nez kas atgadījies.
Lai kas noticis, viņa uzvedība nav attaisnojama.
Ticiet man, lēdij Grāntema,
mūsu klātbūtnē cilvēki izturas savādi.
Šeit ir pogainie! Policija!
Neviens nedrīkst iziet! Bloķēt izejas!
Kas notiek?
Kungi, vakars ir beidzies.
Beidziet spēlēt!
Acumirklī!
Jūs dosieties mums līdzi uz iecirkni.
Mēs izklaidējāmies. Neviens neceļ nekārtības.
-Tiesnesis to izlems. -Tiesnesis?
Domājāt, ka jūs norāsim un sūtīsim mājās?
-Nekad neesmu te bijis. -Tagad esat.
Posieties. Aiziet, neķītrie izvirtuļi.
Ārā.
-Ārā! Ātrāk! -Aiziet, nožēlojamie netikļi.
Kāpiet furgonā.
Uzvedieties, kā nākas!
-Lūdzu, dārgā. -Paldies.
Paldies.
Varbūt šis ir īstais mirklis.
Es redzēju to istabeni.
Aptinusi Modu ap pirkstu.
Mums jāizdibina, kāpēc.
Degšu nepacietībā, kungi.
-Paldies, jūsu majestāte. -Milord.
Kas noticis, Heksem?
Jūsu augstība, lūk, kas.
Tikko uzzināju,
ka lēdija Heksema gaida mūsu pirmdzimto.
Brīnišķīgs jaunums.
Vēl nevienam neesam teikuši,
bet šķita, ka jums jāpasaka.
Tā arī ir. Apsveicu.
Ser, ir sagadījies, ka bērnam jādzimst,
kad mēs ar princi būsim aizceļojuši.
Lieliski.
Lūdzu, dariet viņam to zināmu.
Palīdziet princim saprast, kas ir īsta ģimene.
Jūs varētu būt viņam paraugs.
Ļoti labi. Pievērsīsimies būtiskajam.
Roberts ir mans tuvākais radinieks no tēva puses.
Jā.
Taču viņš nekļūs par manu mantinieku.
Te nu mēs esam.
Kurš tad būs? Vai pateiksiet?
Lūsija Smita, mana istabene.
Ko? Esat šķīrusies no prāta?
Nē. Es zinu, ko daru.
Tieši otrādi, esat zaudējusi prātu.
Jūsu vieta ir trakonamā.
Tas ir jūsu garā.
Ja kāds izrāda pretestību, nocērtat kā ar zobenu.
Smitas jaunkundzei laimējies, man nav zobena.
Tāda ir jūsu izvēle?
Lūsija gadiem par mani rūpējusies.
Gribu atlīdzināt.
Ar ģimenes namu?
Ar ģimenes īpašumu?
Jums vajag trakokreklu.
Pret istabeni izturēties kā pret asinsradinieci -
gluži kā graut angļu dzīvesveida pamatus.
Kādas muļķības.
Lūdzu, nevajag strīdēties.
Es nemēdzu strīdēties. Es paskaidroju.
Vaiolet, es pārdzīvošu jūs, neraizējieties.
Tagad man jāpavada viņas majestāte.
Lēdijai Begšovai zaudēts sets un mačs.
Nē, kamēr vien es tiesāju spēli.
Mazliet iedzērām,
un Berova kungs nolēma izjokot pediņus.
Viņš tur bija piecas minūtes.
Dejoja tango ar vīrieti.
Beidziet, seržant. Tas bija joks.
Taču šķebina.
Jūtos atvieglots.
Labāk mirt nekā palikt par vienu no tiem.
Ko lai saku grāfam?
Kuram grāfam?
Grāfam Grāntemam.
Berova kungs ir viņa virssulainis.
Gribēsiet noskaidrot manu personas identitāti.
Vai jūs izpestījāt mani no šejienes?
Nē, labā feja nolaidās pa mēness staru.
Kā jūs zinājāt, kurp devos?
Krodzinieks pateica.
Es gaidīju ārā un sekoju jums.
Parādīju seržantam savu vizītkarti, un izdevās.
"Karaļa kambarsulainis."
Viņam tas noteikti patika.
Es uzvedos kā muļķa puika.
Turpmāk esiet piesardzīgāks, Berova kungs.
Milēdij, varat to novilkt ar visām kniepadatām?
Tiešām pabeigsiet līdz aizbraukšanai?
Nesaprotu, kā.
Viņa pabeigs. Vai ne?
Es centīšos.
Jūs noteikti tiksiet galā.
Starp citu.
Es zinu, kur palicis viesistabas kupidons.
Tiešām? Vai tas bija pazudis?
No rīta kleita būs gatava, milēdij.
Paldies.
Nezinu, kā jūs viņu pierunājāt.
Viņa patiešām ir jauka.
Kad iepazīsti tuvāk.
Vai vēl kas?
Tikai jāpiebilst, ka esat ģeniāla.
-Arlabunakti. -Arlabunakti.
Diemžēl neko neesmu panācis.
Tā nu tas ir.
Karalis nespēj saskatīt
vīrieša lomu bērna dzimšanā.
Nudien nespēj.
Var taču iedomāties, ka tēvam patiktu būt līdzās.
Nevarat viņam atteikt?
Dārgā, esmu viens no vecākajiem pēriem valstī.
Kā jums šķiet, ko tas nozīmē?
Kā jums šķiet, ko esmu zvērējis?
Lēdij Begšova, vai varam aprunāties,
pirms saucat istabeni?
Vai Lūsija zina, ka esat viņas māte?
Zina.
Gadiem stāstīju, ka esmu krustmāte,
pateicu patiesību, kad viņai palika 18.
Cik gadu viņai bija, kad Džeks nomira?
Seši.
Līdz tam laikam dzīvoja pie Džeka un viņa mātes.
Tad es viņu uzņēmu namā, viņa gāja ciema skolā,
galu galā kļuva par manu istabeni.
Ja būtu jūsu aizbildnībā, cilvēki nojaustu.
Tieši tā.
Kurš pievērstu uzmanību istabenei?
Es viņu noslēpu visu acu priekšā.
Vai jūs mīlējāt Džeku Smitu?
Katram reiz vajadzētu iepazīt īstu mīlestību.
Džeks bija mana mīlestība.
Mans vīrs bija ļoti garlaicīgs.
Nebija slikts, bet gudrs arī ne.
Pēc viņa nāves Džeks mani apraudzīja, viss sākās.
Cik pārdroši.
Jā, pārgalvīgi.
Paliku stāvoklī 39 gadu vecumā.
Uzskatīju sevi par neauglīgu.
Zināju, ka savam tēvam nedrīkstu to teikt,
tāpēc aizbraucu uz Ameriku.
Droši vien tas viņiem likās neapdomīgi.
Viņi nezināja, cik neapdomīgi tas īstenībā bija.
Vai jūs ar Džeku bijāt laimīgi?
Ļoti.
Desmit gadu dzīvojām kopā, līdz viņš nomira.
Būtu kļuvusi par viņa sievu, ja pietiktu dūšas.
Es biju vāja.
Taču jūs nepazināt manu tēvu.
Pienākumi galmā lika jums klusēt.
Jā. Savā ziņā.
Taču īstenībā es biju gļēvule.
Tagad, ieceļot Lūsiju par mantinieci,
es būšu spērusi pirmo soli.
Jums nekavējoties tas jāpasaka Vaioletai.
-Es nevaru. -Jūs maldāties.
Uzzinājusi taisnību, viņa sapratīs jūsu nodomu
un beigs karot ar jums.
Kalpotāji lepojās ar sevi, īpaši Moleslijs.
Kas bija noticis ar karaļa kalpotājiem?
Garš stāsts, milēdij.
Taču jums taisnība. Nudien gāja jautri.
Priecājos, ka visiem viss labi beidzies.
Taču otrreiz es diez vai to pārciestu.
Jums viss vēl nav beidzies.
Priekšā balle Hārvudā.
Ja kaut kas noies greizi, tā nebūs mūsu vaina.
Tas nav diez cik priecīgi.
Pēdējās dienas man devušas vielu pārdomām.
Vai mums tiešām tas jāturpina?
Namā kalpo pārāk maz ļaužu.
Puse no viņiem drīz dosies prom.
Ko teiksiet, milēdij?
Vai nav pienācis laiks atzīt sakāvi?
Daudzi ir atzinuši.
Jūs domājat pamest Dauntonu?
Varētu pārdot kādai skolai, veco ļaužu mītnei...
Nopirkt muižiņu un dzīvot normāli.
Vai jūs to vēlaties?
Vēlos, lai nebūtu mūždien jācīnās.
Vai kalpotāji paliks? Vai saimniecība atmaksāsies?
Ko darīsim ar jumtu?
Krāmējot krēslus lietus laikā, sāku domāt.
Ko es daru?
Es pateikšu, ko jūs darāt, milēdij.
Jūs esat pasaules centrs tiem, kuri te strādā,
šim ciemam, grāfistei.
Dauntonas abatija ir apkaimes sirds.
Jūs uzturat tās pukstus.
Tātad jūs uzskatāt, ka mums jācīnās?
Kamēr vien dzīslās ritēs asinis.
Smitas jaunkundz! Viņa devusies pie miera?
Drīzāk pie nakts pārdomām.
Man bija taisnība. Notika strīds - manis dēļ.
No lorda Grāntema dzirdēju,
ka viņa gatavojas uzlabot jūsu dzīvi.
Vecā lēdija Grāntema esot pārskaitusies.
Varu iztēloties.
Vai jums ir tiesības uz jūsu laimi?
Zināt, kāpēc viņa tā rīkojas?
Jā.
Tas man šķiet godīgi.
Esiet vesela un gudri lieciet lietā savu laimi.
Man ir sajūta, ka jūs saprotat,
kas notiek manā prātā,
kaut arī neviens to nesaprot un nevar saprast.
Man trūks mūsu sarunu.
Vai jūs vēlētos man rakstīt?
Es vienmēr būtu jums par atbalstu.
Vai drīkstu?
Tiešām?
Būtu priecīgs un pagodināts, ja jūs man rakstītu.
Laiks vēlēt labu nakti, Brensona kungs.
Arlabunakti, Smitas jaunkundz.
Par Dauntonas un manas skaistās sievas triumfu.
Par jums visiem, kas kaldinājuši panākumus.
Par Kārsona kungu, kurš pārkāpa savus principus.
Visu nakti ne aci nespēšu aizvērt.
Par majestāti, kas apžēlojās par Moleslija kungu.
Bija brīdis, kad nodomāju: vedīs uz Taueru.
Tu taču neesi viņus iemīļojis?
Viņa izturējās cienīgi, kaut varēja visu izbojāt.
Visi nav tādi kā Robespjērs!
Uz karaļa un karalienes veselību.
Par karali un karalieni!
Man ir kas sakāms, Deizij.
Es sabojāju sūkni.
Neapjēdzu, ko darīju. Greizsirdības neprāts.
-Kāpēc? -Tu meti acis uz tehniķi.
Es saskaitos.
Kad viņš atgriezās manis dēļ,
galīgi zaudēju saprašanu.
Es nemetu acis uz viņu.
Viņš man iepatikās, tas arī viss.
Tagad es jūtos kā muļķis.
Tu mēģināji izjaukt Anglijas karaļa vizīti.
Riskēji tikt padzīts un kļūt par nabagu
tikai aiz mīlestības pret mani?
Jūtas ņēma virsroku.
Tik vien varu pateikt.
Vai tu spēsi man piedot?
Piedot?
Es pati būtu to sadauzījusi, ja man būtu dūša.
Vai tu saproti, ko tas nozīmē?
Mēs esam vienādi un alkstam pēc tā, kas svarīgi.
Likās, ka tu viegli samierinies, bet tā nav.
Varam kopā cīnīties par labāku pasauli.
Neesmu drošs, ka izteicu pateicību, kā pienākas.
Tādiem kā mums ir jāturas kopā.
Tas ir svarīgi.
Nepazīstu nevienu, kas līdzinātos man.
Neesmu runājis ne ar vienu, kas līdzinās man.
-Tagad mēs runājam. -Un tas ir patīkami.
Divi puiši pļāpā, nemēģinot līdzināties citiem.
Mums jādara viss, lai izdzīvotu.
Jā. Ir labi justies kā parastiem puišiem.
Vai mūs jebkad uzskatīs par parastiem?
Nezinu.
Vai pirms 50 gadiem domāja, ka cilvēks lidos?
Beitsa kundze?
Lūk, kleita.
Varam pielaikot, pirms dodaties prom.
Nevajag. Tā derēs.
Tās lietas, ko vēlējāties.
Kāpēc jūs to darāt, Lotona kundze?
Jūs neuztrauc, ka uz katra galda ir lietas,
kuras nenopirktu par visa gada algu?
Ko jūs atbildētu?
Ja nepieder katram, lai nepieder nevienam?
Nē. Mana atbilde: kāpēc tās nevar piederēt man?
Vismaz dažas?
Neraizējieties. Viņi nebēdāsies par to, ko paņēmu.
Labi ja viens no simta pamana zudumu.
Tās taču nav jūsu mantas. Un nekad nebūs jūsu.
Es jūsu vietā mestu mieru.
Ja nu nodomā, ka viņas majestāte ir kleptomāne,
jo tur, kur viņa apmetas, pazūd lietas?
Pietaupiet savu padomu tiem, kurus tas interesē.
Īsts negals ar tām durvīm.
Ne no šā, ne no tā ieķeras un iesprūst.
Katram tā gadījies.
Kāpēc neviens nemeklēja mani?
Man likās, ka redzēju jūs aizejam, Vilsona kungs.
Diemžēl esmu kļūdījusies.
Tāpat kā kļūdījāties, nepamodinot Kurbē kungu.
Mēs nolēmām, ka arī viņš ir aizbraucis.
Paldies, Hjūsa kundze. Vēl mazliet marmelādes.
No rīta zvanīja sulaiņi.
Šķiet, viņi kļūdas pēc izsaukti uz Londonu.
Kurš to būtu varējis?
Patiešām - kurš?
Noskaidrosim, kad tiksim Hārvudā.
Es piesargātos, Kurbē kungs,
lai nekristu apsmieklā.
-Ko? -Manuprāt, vakariņas bija izdevušās.
Viņi izteica kalpotājiem atzinību.
Tāpēc man šķiet, ka izdevušās.
Labi, ka tā. Kālab piesaistīt uzmanību?
Vai šis stāsts liecina jums par labu?
Ko mēs teiksim, ja pajautās?
Londonā notika pārpratums.
Kurbē kungs saslima.
Es jūsu vietā klusētu.
Kamēr vien viņi nesāks runāt par to.
Pilnīgi pareizi.
Re, kur jūs esat.
Es visur jūs izmeklējos.
Kas noticis, dārgā?
Varu jums palīdzēt?
Spriežot pēc vakarvakara, nē.
Es gribu pati lemt par savu dzīvi.
Gribu runāt, ko domāju, un darīt, kas patīk.
-Vai tagad to nevarat? -Nē.
Izklaidēju ļaudis, kas nāvīgi mani garlaiko,
jo viņiem ir tiesības sēdēt pie mūsu galda.
Apmeklēju man, nevis manis izvēlētas komitejas.
Man bija iemīļots darbs, tagad vairs nav.
Un vīra nebūs līdzās, kad laidīšu pasaulē bērnu.
Kalponei ir šādas tiesības, bet man nav.
Brīdinu laikus.
Viņu majestātes ir gatavas doties prom.
Ļoti labi, milord.
Dārgā, kas noticis?
Lai vai kas, jūs nespēsiet palīdzēt.
Vai varu mēģināt?
Mums ir jākāpj augšā.
-Viņu majestātes dodas prom. -Labi.
Iesim.
Kāpsim augšā.
Dodaties uz Londonu?
Mani aizvedīs uz staciju.
Ceru, ka turpināsim pazīšanos.
Jūtu, ka beidzot esmu atradis draugu.
Ak tā, Berova kungs?
Draugu?
-Viņu majestātes dodas prom. -Paldies.
Paturiet to.
Nekā diža, bet tā man piederējusi gadiem.
Atgādinās par mani.
Tāda tam jēga, vai ne?
Lai jūs domātu par mani, līdz tiksimies?
Paldies.
Elisa kungs, ir jau laiks!
Ceru, ka jums patiks Hārvudā, ser.
Jā. Es arī ceru.
Mēs neatvadāmies, jo vakarā tiksimies.
Esam balles gaidās.
Hārvuda ir skaists nams.
Nu tad zirgā?
Uz drīzu tikšanos, Grāntem.
Jūsu majestāte.
Visi lieliski pastrādājuši. Ejam atpakaļ?
Kas vakar atgadījās ar karaļa kalpotājiem?
Grūti pateikt, milord.
Viņi pēkšņi atslēdzās.
Jūs lieliski tikāt galā.
Moleslija ārija gan varēja izpalikt.
Pasakiet paldies ļaudīm, ka glāba situāciju.
Beitsa kundze, vai drīkstu jautāt?
Atvainojiet.
Ko jūs iedevāt Kurbē kungam?
Divkāršu Beikvela kunga miegazāļu devu
tējā.
Man bail, ka vakar pataisīju sevi par muļķi.
Man jūs nekad nebūsiet muļķis.
Jūs tiešām tā domājat?
Jā. Šķiet, jūs saprotat, cik ļoti.
Taisnība, Petmora kundze.
Laiks plānot manas kāzas.
Nezinu, kāpēc tu tik ilgi vilcinājies.
Nebiju pārliecināta. Tagad esmu.
Priecājos to dzirdēt.
Esmu laimīga, Petmora kundze.
Reti tā saku. Taču esmu laimīga.
Vai jums tas bija liels šoks?
Vajadzēja būt.
Jaukties pils kalpotāju darīšanās vizītes laikā
un pašam bāzt tur degunu.
-Nesaprotu, kas man bija uznācis. -Bet?
Viņi saņēma, ko pelnījuši, Elsij.
Atklāti sakot, saņēma atliku likām.
Kas tad tas?
Apsveicu ar atgriešanos, Tolbota kungs.
Sveicināts, Kārson, Hjūsa kundze.
Kur lai meklēju lēdiju Mēriju?
Pēc visa notikušā
droši vien viņa būs atgūlusies, ser.
Tāpat kā visi.
Izklausās draudīgi.
Jauki, ka viņš laikā atgriezies uz balli.
Paldies Dievam, mēs to nerīkojam.
Dārgais, jūs nezināt, ko esam pārdzīvojuši.
Piedodiet, nevarēju atbraukt agrāk.
Pēc pēdējās tikšanās kāpu uz pirmā kuģa.
Nekas. Tagad esat šeit.
Nebūs jāiet uz balli kā vientuļai meitenei.
Iešu tikai ar nosacījumu, ka dejosim.
Norunāts.
Rādās, Moda paņēmusi līdzi mazo intriganti.
Turpiniet tādā garā,
pataisīsiet sevi par muļķi.
-Ko jūs gribat teikt? -To, ko pateicu.
Vai jūs ko slēpjat no manis?
Iesim.
Kas ir?
Kāpēc nepriecājaties?
Likās, ka būsiet bez prāta no prieka.
Nopietni runājot, esam ļoti priecīgi.
Taču ko jūs iesāksiet ar Henriju?
Būs jāmaina attieksme vienam pret otru.
Nebūs viegli,
bet esmu nolēmusi palikt kopā ar viņu.
Nesaprotu, kas jums lika pārdomāt.
Brensona kunga vārdi: jāizlemj, kas svarīgi.
Tronis man ir svarīgāks par visu.
Es varu papūlēties.
Brensons? Īru republikānis?
Jūs esat labi informēts.
Jums nav ne jausmas, cik labi.
Viņš pārliecināja jūs tā rīkoties?
Pēc parādes mazliet parunājāmies.
Lūk, arī viņš.
Pasakiet kaut ko jauku. Lūdzu.
Brensona kungs.
Kaut būtu vairāk parunājuši Dauntonas abatijā.
-Tiešām, ser? -Katrā ziņā.
Tas nav vienīgais iemesls jums pateikties.
Nav vienīgais.
Ko tas nozīmēja?
Pateikšu zem četrām acīm.
Kāpēc nav vienīgais?
-Kas ir viņa? -Princese Mērija.
Vakar bija atbraukusi uz parādi Dauntonā.
Vai jūs viņu satikāt?
Parādē ne.
Satiku pēc tās, tējas laikā.
Viņā rit Bromptonu asinis, kaut neparastā veidā.
Kāpēc jūs tik ilgi klusējāt?
Tas jums būtu bijis pārāk liels trieciens.
Par ko jūs mani uzskatāt?
Par vecmeitu, kas nekad nav izbraukusi no ciema?
Acīmredzot nē.
Nedomājiet, ka to atbalstu, jo neatbalstu.
Taču vismaz saprotu.
-Vai Smitas jaunkundze zina patiesību? -Jā, zina.
Es pieņemšu citu istabeni,
un Lūsija būs mana kompanjone.
Tas būs piedienīgāk.
Laikam tas jums nepatiks,
bet viņa stāsta,
ka ar Tomu Brensonu sarunājuši sarakstīties.
Nepatiks? Pati aplaizīšu pastmarkas.
Jūs esat apbrīnojama, Vaiolet.
Zināt, ka neesat uzvarējusi.
Es neticu sakāvei.
To apspriedīsim, kad ar Lūsiju atgriezīsieties
pēc brauciena, kurā pienākums jūs sauc.
Gribat teikt, ka atkal esmu ģimenes locekle?
Kā redzat, viņai taisnība. Bromptona zaudēta.
Jums jāiemācās ar to sadzīvot.
Domāju, ka varam to atgūt.
Vismaz Tomam.
Tāpēc meitenei ir jāatgriežas šeit.
Vaioleta.
Pēc visiem šiem gadiem jūs joprojām mani izbrīnāt.
Prieks, ka esmu atklājums, ne vilšanās.
Tas ir ļoti svarīgi.
-Pilnīgi pareizi. -Lūk, kur viņi. Pajautājiet.
Jā.
Re, kur jūs esat, Heksem.
Man žēl, ka nedosieties ceļojumā kopā ar princi.
Taču mēs atradīsim jums citu nodarbi.
-Ko? -Ser, es ne...
Es sapratu, kāpēc,
tiklīdz viņas majestāte bija man paskaidrojusi.
Apsveicu jūs abus.
Tu šodien staro.
Esmu laimīga. Un tad? Vai tas tevi satrauc?
Nē.
Saki, kas tev padomā
ar Tomu un māsīcas Modas slaveno istabeni?
-Paskaidrosi? -Dzirdēju, ko vakar teici vakariņās.
Kādu sazvērestību tu perini?
Tu zini, viņa mantos Bromptonas īpašumu.
Mamma tā teica.
Vai tu iebilstu, ja Tomam būtu savs īpašums?
Viltniece.
Vai viņi būs laimīgi? Kā jums šķiet?
Es gribu aprunāties ar vecomāti.
Cik ilgi jūs taisījāties gaidīt,
līdz pateiktu, kāpēc trešdien braucāt uz Londonu?
Ja jautājat, vēl neesmu izlēmusi.
Ja pateikšu, apsolīsiet nevienam neizpaust?
Apsolu.
Ļoti labi.
Pirms pāris nedēļām veicu dažas analīzes,
biju Londonā, lai uzzinātu rezultātus.
Jā?
Man nav vairs atlicis ilgs laiks.
Pavisam drīz tas nenotiks.
Protams, Londonas ārsts precīzi to nenoteiks.
-Vecomāt. -Nē, nē, nē.
Dārgā, pataupiet asaras kam bēdīgam.
Te nav nekā bēdīga.
Esmu nodzīvojusi privileģētu un aizraujošu dzīvi,
un tagad...
ir laiks aiziet.
Es atstāju ģimeni un mīļu vietu
drošās rokās.
-Es zinu, ka tētis... -Nē, nē.
Nē, es nedomāju jūsu tēvu.
Nē. Es viņu ārkārtīgi mīlu.
Nē, es domāju jūs.
Jūs esat Dauntonas nākotne.
Mani māc lielas šaubas, vecomāt.
Vai mums ir tiesības visu turpināt,
ja pasaule, kurā tas viss radīts,
jo dienas jo vairāk grūst?
Vai Džordžs un Kerolaina dzīvos tādu dzīvi?
Vai mēs tā dzīvojam?
Nē, nē. Mūsu senči dzīvoja citu dzīvi,
un mūsu pēcteči dzīvos pavisam citu,
bet Dauntonas abatija paliks daļa no viņiem.
-Bez jums tā nebūs agrākā. -Būs gan.
Jūs turpināsiet visu, kad es to atstāšu.
Kļūsiet par bargu vecu dāmu,
kas visus turēs pie kārtības.
Liels paldies.
Tā būs, mana dārgā.
Jums brīnišķīgi tas izdosies.
Labākais, kas bijis manī, dzīvos jūsos.
Urā!
Vecomāt, es ļoti mīlu jūs.
Vai jūs šovakar te paliksiet?
Vai nenogursiet?
Mērij, es nevaru līdz mūža galam klausīties:
"Kā jūtaties, vai viss labi?"
Nē.
Man būs labi, līdz vairs nebūs.
Viss ir tik vienkārši.
Lūk, kur jūs esat.
Sākas dejas.
-Jūs nedrīkstat tās palaist garām. -Nē. Paldies.
Paldies.
Vecomāt, jūs vienmēr būsiet kopā ar mums,
vērsieties no katras gleznas, grāmatas,
kamēr vien būs šis nams.
Izklausās nogurdinoši.
Es labprāt dusētu mierā.
Iesim.
Dārgā?
Vai jūs to vēlaties?
Mums ir daudz kopīga. Zēni, zirgi, sacīkstes.
Un vēl vairāk, ja pameklētu.
Gribu, lai mēs būtu draugi.
Labi, tad jau redzēsim.
Nē, dārgais.
Mums jāmainās. Abiem.
Kā tas notika?
Jums jāpateicas, mamma? Kā jūs to izdarījāt?
Vienkārši.
Bērtijs palūdza karalim.
Es palūdzu karalienei.
Man patīk mūsu piedzīvojumi.
Vairs nebūs jautri, kad tie beigsies?
Ko jūs šeit darāt?
Gribēju redzēt dejas,
izlikos, ka nesu lēdijai Begšovai mutautiņu.
Varu viņai nodot, ja vēlaties.
Gribētos ar jums padejot.
Man ir jautājums.
Nekad neesat vēlējies pamest Dauntonu
un citur sākt jaunu dzīvi?
-Sakiet taisnību. -Kas uzvedinājis uz šīm domām?
Vienkārši pasakiet.
Pamest Dauntonu?
Mēs te esam iestrēguši, vai ne?
Jā.
Jā, tā laikam ir.
Mums nav ļauts iziet pa šīm durvīm.
Viņi neiebildīs, šoreiz ne.
Viņi ir prom, bet Dauntona stāv, kā stāvējusi.
Elsij, Dauntona te būs arī pēc simt gadiem.
Un Krouliji vēl joprojām būs te.
Un tas ir apsolījums.
Redzēsim, Čārlij. Redzēsim.
Tulkojusi Jana Bērziņa Redaktore Māra Šerīfa